Gör det inte.
- Va? - Gör det inte.
- Förlåt. - Jag pratade inte om godiset, Emma.
- Hur vet du vad jag heter? - Jag vet många saker.
Jag är här för att säga till dig att inte göra det.
- Jag förstår inte. - När du gör nåt du inte borde...
...även om det är av goda skäl så händer dåliga saker.
Dåliga saker.
En dag kommer du att få möjligheten att ta ut Excalibur ur stenen.
Gör det inte. Låt svärdet vara.
- Är det rätt plats, Lancelot? - Ha förtröstan, Arthur.
- Merlins profetia var tydlig. - Det är inte den som oroar mig.
Nån kom hit före oss.
Ni kommer för sent.
Ge inte efter för mörkret. Svärdet är inte ditt.
Varför inte? På grund av nån profetia?
Och godta dig som kung? Nej, tack. Jag måste bara ta det jag vill ha.
Då blir jag den största kungen i alla världar.
- Din tur. - Jag antar att det är det.
- Var är resten? - Det här är allt.
Du kan inte ta tronen med halva svärdet. Vad ska du säga till folk?
Inget. De behöver bara veta att de har en kung.
Under tiden har vi ett nytt uppdrag. Vi måste göra Excalibur hel.
Vi måste hitta andra halvan.
Hur kunde hon vara så dum? Det måste finnas ett annat sätt.
- Nej. Hon räddade ditt liv. - Jag vet.
- Nu är hon den Mörka. - Nu är hon ett problem för oss.
- Hon är fortfarande god. - Jag hoppas det.
- Hon sögs upp av en ond virvel. - Var är hon? Vart tog hon vägen?
- Det kvittar. - Gör det inte.
Ur vägen!
Om jag inte kan hitta henne så kan jag få henne att komma till mig.
Den onda, med dolken befaller jag att du ska komma tillbaka!
Den Mörka! Visa dig!
Släpp den innan du gör dig illa. Kan du inte dolkens regler?
Med den kan jag kalla hit den Mörka från hela världen.
Där har du svaret, hon är inte i den här världen.
Var är jag?
Vem är där?
Du ska ju vara i Storybrooke. Du låg i koma.
Ja, det är jag. Eller snarare, han är det.
- Vad är du? - Jag är många saker.
Jag är rösten i ditt huvud, Den Mörkas krafter i dig-
- och alla De onda. Rumpelstiltskin är bara en av många.
Kanske jag kan vara Gorgon den oövervinnerlige?
- Nej! Sluta. - Ja, det är nog lättare så här.
- Är du redo att börja? - Med vad?
Att lära dig att vara den Mörka. Tänk på mig som din guide.
Men bara tills du har accepterat dina krafter.
- Jag blir aldrig ond. - Alla säger det.
Alla som dricker ur den källan njuter för mycket av smaken.
Enda sättet att sluta är att bli stoppad.
Det är ödet för alla som blir onda.
Du kan inte bara gå ifrån det.
Jag är i Den förtrollade skogen nu, så Merlin kan förinta ondskan.
- Merlin? Jag är ett bättre val. - Nej! Jag är inte som er!
Jag kommer aldrig att skada dem jag älskar, folk som älskar mig.
Lärling, det där monstret tog Emma. Vart tog de vägen?
Nu är hon där allt mörker föds, i er värld.
- Ta oss dit. - Jag är för svag nu.
Men det här...
...kommer att hjälpa. Det är en gåva från Trollkarlen, från Merlin.
Jag fick den när jag blev hans lärling. I den finns all ljus magi.
- Kan den ta oss till vår dotter? - Inte i sig själv.
För att resa mellan världar måste det användas som det skapades-
-med båda sidor av myntet.
Det ljusa och det mörka.
Jag antar att det betyder att jag ska göra det.
- Det räcker. Du slösar med tiden. - Passa dig. Jag vet vad jag gör.
Det räcker inte. Det behövs ondska och du har blivit mjuk.
Vill du se nåt mjukt, som dina inälvor?
Du har glöden, men du har förlorat mörkret.
Ironiskt... Du har gjort för mycket gott.
Nej, vi behöver någon ond.
Nej. Nej, inte min syster. Hon är mer än ond, hon är störd.
För Emma är det värt risken. Hon offrade sig för er, Ers Majestät.
Hon trodde en ond drottning kunde bli god. Borde inte det återgäldas?
Hallå! Ursäkta, jag behöver hjälp!
Jag måste till Camelot, vet du hur jag tar mig dit?
Självklart. Det kostar dig bara två silvermynt.
Jag har inget silver.
- Tre mynt. - Jag har bråttom.
- Fyra. - Säg det bara!
- Vad gör du? - Ingenting.
- Det är klart du gör det. - Sluta.
Det är inte jag som gör det, min kära. Det är du.
Njöt du av din första smak av ondska?
Belle, du borde gå och hjälpa dem med Emma.
De behöver dig även om de inte vet det än.
Om han går bort vill jag vara här med honom.
Rosen är länkad till ditt odjur. Så länge den har kronblad lever han.
Regina, jag försöker meditera. Det är bra för barnet.
- Snälla, gå. Ni förstör min chi. - Vi behöver din hjälp.
Ni måste vara riktigt desperata.
Eller så behövde nån en ursäkt för att träffa mig.
Passa dig.
- Vad är det? - Något har hänt Emma.
- Låt mig vara, jag behöver inte dig. - Vi har passerat lönnen tre gånger.
Vi går i cirklar. Jag kan hjälpa dig om du låter mig göra det.
- Jag använder inte mörk magi. - Jag sa inget om magi.
Om du vill hitta Merlin är det bara att fråga. Du kommer att hitta honom.
- Visst. Hur hittar jag Merlin? - Vad bra att du frågade.
En magisk kraft kan leda dig dit du vill.
Om du tillåter så kan jag visa var du hittar den.
- Jag lyssnar. - Utmärkt.
Tänk dig en spegelblank sjö-
- ett högt träd med lågt hängande grenar över sjön.
Ovanför är himlen blå.
Föreställ dig det inombords, föreställ dig det tydligt.
Okej, jag föreställer mig det.
- Va? Du skulle inte använda magi. - Det gjorde jag inte. Du gjorde det.
Grattis till din första magiska resa.
- Du lurade mig. - Självklart.
- Stick. - Det vill du nog inte.
Titta. Hoppetossan.
Om du vill hitta Merlin bör du fånga den.
- Det är verkligen en röra. - Hjälp oss att förinta mörkret.
- Vill du inte det för vårt barn? - Mitt barn. Jag gör allt jobb.
- Du var bara villig att skapa det. - Rätt ovillig.
Om det känns bättre så njöt jag inte. - Vad ser du i honom?
- Du kan få barn utan din tunga. - Det räcker. Tänker du hjälpa oss?
- Självklart. - Va?
Graviditeten har förändrat mig. Jag ska göra allt för att hitta Emma.
Låt mig bara se på trollspöet. Lugn, armbandet neutraliserar min magi.
Jag är utan krafter.
Så enkelt. Man behöver bara en sak som leder portalen till målet.
Något som tillhörde Emma, något som var betydelsefullt för henne.
- Visst. Det fixar jag. - Nej, det gör du inte.
Din magi är inte tillräckligt stark.
- Kan du få det att funka? - Jag tror det.
Det är bara en liten grej som står i vägen.
Aldrig.
Tja, hon bär verkligen på agg. Du borde prata med henne.
Jag kan vara ert enda sätt att hitta Emma.
Hallå! Jag behöver den!
Stanna!
Backa, tjejen! Jag siktar bra, så försök inte.
- Jag försökte inte skada dig. - Så det var en liten magisk klapp?
Jag känner igen en häxa när jag ser en.
Jag är ingen häxa, bara förtrollad med mörk magi.
- Vad är skillnaden? - Jag vill bli av med den.
Hoppetossan är det enda sättet.
- Vill du bli av med den? - Desperat gärna.
Ja... Det är ett hemskt öde att vara förtrollad.
Var glad att du inte är en björn.
Strunt samma.
Jag önskar jag kunde hjälpa dig, men jag behöver också hoppetossan.
- Så vi får slåss om den. - Va?
Jag kan slåss rättvist om du gör det. Ingen magi.
- Jag gillar hennes kämpaglöd. - Jag tänker inte slåss.
- Inte? - Varför?
Vare sig det är magi eller ej, så är det ondska. Jag gör det inte.
- Ta den och gå. Den är din. - Försök inte överraska mig.
- Det ska jag inte. Gå bara. - Tack.
- Jag heter Merida. - Emma.
- Du är väl i knipa? - Det kan man säga.
- Jag kan hjälpa dig. - Jag tror inte det.
Det kanske jag kan.
Du vet inte mycket om hoppetossor. De föds på en magisk plats.
På stenkullen. De svarar på dina frågor när du tar hem dem.
Det är en dags vandring härifrån.
Om vi går tillsammans kan jag få hjälp, sen kanske du kan få det.
Henry, du är författaren nu. Skriv bort ondskan och ta hem Emma.
- Jag hade sönder pennan. - Va?
Det är för mycket makt. Det var så författaren råkade illa ut.
Han började ändra historien med magi.
Mamma skulle inte vilja det. Hon vill att jag är god.
Jag vet.
Så du tänker inte bryta några regler då?
Tänk om det fanns ett farligt sätt att hjälpa din mor.
- Din andra mor skulle inte gilla det. - Jag behöver inte hennes tillstånd.
Bra. Vår bästa chans är personen Regina hatar mest.
- Zelena. - Precis. Vi måste släppa ut häxan.
- Har du hört om "skynda långsamt"? - Jag har inte tid med det.
Varför har du så bråttom? Varför behöver du hoppetossan?
Mina tre små bröder blev kidnappade av klanerna i mitt land.
Barbarer! Det är på grund av mig.
Min far var kung och klanerna godtog inte att jag var drottning.
I mitt land tror folk, eller män, att kvinnor inte kan leda.
- Inte bara i ditt land. - De ska få se.
Jag behöver hoppetossan för att hitta mina bröder och rädda dem.
Om klanerna vill ha krig så ska de få det.
Du är inte till nån nytta om du svimmar av utmattning.
- När sov du sist? - Vilken månad är det?
Okej, vi kan slå läger, men bara till gryningen.
Kan du inte sova? Oroa dig inte, De onda behöver inte sova.
Det var därför jag spann halm.
Man behöver en hobby för att slippa tänka på allt hemskt man gör.
Jag hjälper Merida. När hon är klar med hoppetossan är det min tur.
Hoppetossan är inte en leksak man kan dela. Hon kan inte bara ge dig den.
Personen som viskar till den äger den för alltid.
Så jag kan inte använda den efter henne?
- Inte medan hennes hjärta slår. - Du vill att jag tar den.
Jag vill att du beter dig som den Mörka.
Du ledde henne till mig. Du ville att jag skulle förråda Merida.
- Bra jobbat. Hur visste du koden? - Mamma är inte bra på lösenord.
Hon använder mitt födelsedatum för allt.
Vad är planen? Använder vi wookie-tricket?
Nej, jag använder aldrig samma trick två gånger. Jag har en annan idé.
- Hej, syster Ratched. Är mamma här? - Henry!
Du med moppen! Lite hjälp...
Jag ber verkligen om ursäkt. Förlåt.
Det var en olycka.
- Vad vill du? - Jag vill ha hjälp med trollspöet.
Så det är ett smyguppdrag? Jag gillar det.
- Ta av det då. - Jag behöver lite löften först...
...om att du inte kommer att göra nåt oväntat.
- Jag svär på mitt barns liv. - Jag behöver en riktig försäkring.
- Vad är det? - Ett elixir som din syster gav mig.
- Vad gör det? - Det lagar hjärtat.
- Varför gav hon dig det? - Jag skulle ta din mors hjärta.
Det är inte förvånande att din familj har problem.
Det här kommer nog att svida.
Min familj har kanske problem, men alla vet att hjärtat är dyrbart.
Jag skyddade mitt med en trollformel för länge sen. Försök igen!
Det verkar som om du hade rätt, det sved.
Då så. Vill du se något som gör väldigt ont?
Vad i...?
Så där. Mycket bättre.
Du borde ha lyssnat på min syster.
- Släppte du ut henne? - Tekniskt sett lät jag henne rymma.
Idiot!
- Jag försöker i alla fall rädda Emma. - Va?
Kanske du gillar att inte ha Emma här.
- Du kanske vill ha en krok till? - Det räcker!
Zelena är ute, men det betyder inte lika mycket som Emma.
Emma höll oss enade, och vi ska fortsätta så.
Vad som än händer ska vi sluta tjafsa.
Och vi ska hitta min dotter.
Okej?
Okej, vart skulle Zelena åka först?
Jag vet precis var, eller snarare vem, hon är ute efter.
- Robin? - Shh... Han sover äntligen.
- Vad är det? - Zelena tog sig ut.
Vi måste hämta Roland och sticka. De andra väntar.
- Vad är det? - Jag gillar när du oroar dig för mig.
- Zelena? - Bravo! Du älskar verkligen henne.
Lustigt att du inte märkte nåt när jag spelade Marion.
- Vad är du ute efter? - Dig.
Du är nyckeln till allt för mig.
Hej, syrran. Du har lagat klockan. Det vore synd om den gick sönder.
Men det kanske vore kul att se Robin flyga som en av hans pilar.
Om du skadar honom...
Jag vill inte skada Robin, jag vill byta honom mot lärlingens trollspö.
Jag är trött på att förlora mot dig. Du fortsätter att få allt.
Men nu har jag nån som älskar mig, och bara mig.
Det här är min framtid, och ingen får ta den ifrån mig-
- eller vända den emot mig, så jag far så långt bort jag kan.
Bortom regnbågen, dit du inte kan följa efter mig.
- Till Oz? - Jag var fruktad och föraktad där...
...men jag var åtminstone fri.
Vill du att din skogsdoftande kille överlever? Då ger du mig trollspöet.
Tänk inte ens tanken.
Det kan du inte göra, Regina. Snälla.
Jag måste...
Underbart.
Nu behövs bara lite vägledning. Lite tingeltangel hemifrån.
Då får du se mig göra det din makt inte räckte till.
- Vad hände? - Jag är inte dum.
Jag visste att du kunde öppna portalen, men du skulle försvagas.
Det är en sak vår familj är bra på, och det är att utnyttja smärta.
Vi tar din portal, men vi ska inte till Oz, utan till Emma.
Nej! Nej...
- Jo då. - Var är hon?
Hon gör det du borde göra. Hon tar hand om sig själv först.
Om hon går till stenkullen och viskar till hoppetossan är det ute med dig.
- Om du inte dödar henne. - Nej.
Det menar du egentligen inte.
- Hur ser stenkullen ut? - Du ska väl inte åka dit med magi?
- Berätta. - Du ville ju inte använda magi.
- Hur ser den ut? - Om du insisterar...
- Nej! Fattar du vad du har gjort? - Ja, det gör jag.
Stanna! Jag vet inte vilken sorts häxa du är-
- eller vilka röster du har i huvudet, men jag hörde allt.
Vad säger hon? Dialekten är lite svår, va?
Du vet inte vad du hörde. Jag kan förklara.
Jag behöver inte dina lögner. Jag behöver hoppetossan, så gå!
- Hon utmanar dig. - Stick nu!
- Döda henne! - Rör mig inte, häxa.
Vad väntar du på, den Mörka? Du vet vad du måste göra.
Varsågod och slit ut hennes hjärta.
Stäng av fritöserna och samla in såserna.
Försäkringen täcker nog inte att stället flyger.
Vi klarar oss.
Ers Majestät, hur får vi cyklonen att ta oss till Emma, inte till Oz?
- Genom att använda den här. - Emmas bebisfilt!
Jag kunde inte direkt bära hennes gula Bubbla.
Redo?
- Tromb! - Leroy!
- Det är lugnt, vi kallade hit den. - Gjorde ni?
- Den tar oss till Emma. - Ut, dvärgar! Bara vuxna.
- Nej! Vi stannar! - Gör vi?
Vi har stått utanför och missat för många äventyr. Det är pinsamt.
Hur tror du det känns att säga att man inte var med på äventyret?
Vi vänder inte dig ryggen igen, inte ens när vi utan tvekan kommer att dö.
- Tack. - Utan tvekan?
Håll i er!
Du klarade det.
Gör det nu. Du vill ha hoppetossan, och det finns bara ett sätt.
- Gör det. - Jag tänker inte döda henne.
Det har du rätt i.
Gör det. Använd din ilska.
Använd din kraft!
- Jag kan prata med henne. - Du är galen. Jag vill inte prata.
Du måste hitta Merlin, den Mörka. Du behöver den där hoppetossan.
- Snälla, sluta. - Döda henne.
Vad väntar du på? Döda henne!
Sluta!
Utmärkt. Krossa det.
Swan, gör det inte.
- Va? Hur? - Det kvittar.
- Har något stoppat dig förut? - Ni vet inte vad som händer.
- Det är enda sättet att hitta Merlin. - Precis. Krossa det.
- Det är enda sättet att skydda er. - Men då låter du mörkret sluka dig.
- Det vet du inte. - Vi tar inte den risken.
Nej, vänta. Vi kan inte göra det, hon måste välja.
Lyssna inte på dem. De förstår inte vad som står på spel.
Ni förstår inte. Om jag inte hittar Merlin förintar mörkret er alla.
- Emma, snälla, gör det inte. - Den Mörka förstör alla.
Titta på Gold. Jag kan inte göra det mot min familj.
- Mot dig. - Hon måste dö.
- Lyssna på dig själv. Det är inte du.
Vi kan komma på ett annat sätt tillsammans.
Hjältar och skurkar tillsammans för dig, på grund av dig.
Om vi kan övervinna våra demoner, då kan du också göra det.
Hur är det?
Mitt hjärta var nyss utanför kroppen, men annars är det bra.
Tack, för att du förstår, på sätt och vis.
- Tack själv. - För vad? Jag dödade dig nästan.
Tack för att du visade mörkret i dig. Det påminde om mitt eget mörker.
Jag tänkte döda dem som tog mina bröder.
Men jag kanske visar dem nåd.
Nåd som kan läka mitt splittrade land.
Men nån ska få en smäll i magen för det här, sen får personen nåd.
Det är för farligt, ni borde inte ha kommit.
- Vi var tvungna. - Du är vår dotter.
- Tja, du ser inte ut som en krokodil. - Jag antar att jag hade tur.
- Här, du borde ha den här. - Ta den.
Du kommer att kunna behärska dig.
- Nej. - Emma, tänk på...
...vad den kan göra om den hamnar i fel händer, på vad du kan göra.
Om jag fick kontroll över mitt mörker skulle jag ha för mycket makt.
Någon måste hålla koll på mig.
- Menar du allvar? - Jag räddade dig.
Nu får du rädda mig.
Om du inte kan rädda mig, gör det ingen annan är beredd att göra.
Du är den enda som övervinner sina känslor och gör det nödvändiga.
Att förinta mig.
- Det kommer inte att behövas. - Jag hoppas inte det, grabben.
- Tänker ni berätta hur ni kom hit? - Det kanske är lättare att visa dig.
Tog ni med Mormors?
Generatorn funkar, men inte fritöserna.
- Och mormor. - Det blir inga lökringar.
- Och Leroy. - Folk vill hjälpa dig.
Emma!
Vad är det här?
Håll er undan.
- Vilka är ni? Vad vill ni? - Jag är kung Arthur av Camelot.
- Vi är här för att hitta er. - Hitta oss?
- De tror att vi är överraskade. - Väntade ni oss?
Merlin förutspådde för länge sen att ni skulle komma.
Han förutspådde mycket.
Merlin... Var är han? Vi hörde att han är försvunnen.
Det har han varit i åratal, men inte mycket längre.
Enligt hans profetia ska du återförena honom med oss.
- Då så, följ mig, allihopa. - Vart?
Camelot, förstås.
SEX VECKOR SENARE
Sheriffen, jag gillar lugnet i staden.
Det är för att jag vet hur man är sheriff.
- Vad gör ni här? - Vad hände?
- Vi är tillbaka. - Jäklar...
Det är inte alls logiskt. Vi gick precis in i Camelot.
Vad har vi på oss? Prosit, hur länge var vi borta?
- Sex veckor. - Va?
- Våra minnen är borta. - Igen?
Var är Emma?
Slappna av. Jag är här.
- Mamma! Vad har hänt med dig? - Är det inte uppenbart?
Ni åkte till Camelot för att få bort mörkret ur mig.
Och ni misslyckades.
Vad fasen är det meningen att du ska föreställa?
Det finns inte längre nån Frälsare i den här staden.
- Emma, sluta. Det räcker. - Vad räcker?
Jag ska göra precis vad du bad mig göra.
Letar du efter den här?
Ingen förutom jag ska röra den här dolken.
Och för det ni gjorde mot mig...
...ska ni bli straffade.
Emma, varför gör du det här?
För att jag är den Mörka.